David+Harvey

=__David Harvey__=


 * David Harvey**–(f.1935 i Gillinham, Kent, England) är en kännetecknad professor inom antropologi vid City University of New York. Harvey är främst känd som en socialist teoretiker, och författare av flera böcker och artiklar som har skapat och utvecklat modern geografi. År 2007 utmärktes han som den 18:e mest citerade författare inom humanistiska och sociala vetenskaper, listan är utgiven av The Times Higher Education Guide. Harvey har också föreläst i Bristol, Oxford och John Hopkins.

__Verk och teorier__
År 1969 utgav Harvey sitt första stora verk, //”////Explanation in Geography”//. Det blev ett filosofiskt yttrande för kulturgeografi som organiseras kring ett vetenskapligt ramverk. År 1973 utgav han //”////Social Justice and the City”//, ett verk om urban teori. Geografin kan inte stå neutralt framför urban fattigdom. Social Justice and the city kontribuerar till Marxistisk teori i och med att den argumenterar att kapitalismen kör över andra ekonomiska teorier för att försäkra sig om sin egen omproduktion.  År 1982 procucerade Harvey en av hans mest kända verk, //”The Limits to Capital”//. I verket presenterar han en tolkning av Karl Marx. Limits of Capital är dock en förlängning till Marx teorier; Harvey tar upp termen historiskt-geografisk materialism (historical-geographical materialism). I verket vidareutvecklar han även begreppet kapitalkretsloppet (eng. circuit of capital). Boken kartlägger också rumsaspekten av överproduktion och underkonsumtion. Verket har därefter blivit reviderat 1999 och den senaste revideringen är gjord år 2006.

År 2003 utgav Harvey ett av alla tiders mest kända historiskt-geografiska verk//, ”////Paris, Capital of Modernity////”//. Murphy (//2006)// anser dock att verket endast är ett inkränkt paket av social historia i 1800-talets Paris under tiden då staden genomgick en modernisation. Harvey undersöker hur belägenheten och omloppet av kapital, varor, och människor kombinerat med en inflytelsrerik represenation av kulturellt och politiskt liv skapar evolution av staden. Det innebär beskrivningar om allt från bostadsmarknadsstrukturen till kvinnoförhållanden och statens roll i samhället. Efter kriget i Irak som USA deltog i (som utbröt år 2001), genomgick Harvey en kritisk process som ledde till publiceringen av verket //”////The New Imperialism////”// (2003). Verket behandlar teorier och realiteten av imperialismen. I verket argumenterar han för att kriget i Irak tillät amerikanska nyliberaler (neoliberalists) att distrahera uppmärksamheten bort från hemmaplan. I Toscanos (2007) intervju säger Harvey att vi måste se varför krig uppkommer ur imperialistiska handlingar som är vardag i dagens värld; hur kapitalister kan lönsamt bevaka de överskott de genererar.

Harveys nästa kända verk //”////A Brief History of Neoliberalism////” som publicerades 2006// är en beskrivning av den neoliberala konstruktionen och hur den är implementerad runt världen. För Harvey räcker det inte att säga att ojämlikheter existerar och att det blir värre; folket måste också inse att ojämlikheter är både ett explicit mål av neoliberala program och hur dessa program drar nytta av det. Den bästa prestationen av neoliberalismen är att ”omfördela, istället för att omgenerera förmögenhet och inkomster”. De rika blir rikare och förmögenhet är mera koncentrerat än vad det var för trettio år sedan. För neoliberaler är omfördelning för den ekonomiska eliten en milstolpe som Harvey kallar för ”accumulation by dispossession”. Privatisering är det mest synliga verktyget. Patenter leder till utdragning av vinst utan att generera ny förmögenhet. Harvey påminner oss om att den neoliberala revolutionen inte startades över en natt, utan att det istället var en utdragen process. Syftet med denna bok var att påskynda en diskussion av alternativa synsätt till neoliberalismen. ”Vi kan inte utveckla och sälja ett alternativ om vi inte kan beskriva vad de aktuella problemen är och hur de växte fram. Vi måste ta en ordentlig titt på vad som inte fungerade på 1970-och 1980–talen, varför progressiva policies misslyckades, och neoliberala lyckades”.

Harveys verk från 2010//, ”The Enigma of Capital”// bygger vidare på hans tankar som en intellektuell man folkets ögon. Den påminner långt om hans tidigare verk, The Limits to Capital, men i detta verk introducerar han nya element i sin kritik mot kapitalismen. Ett av dessa är miljön, och dess roll som en begränsing av ackumulation och tillväxt i det kapitalistiska systemet. The Enigma of Capital skiljer sig vidare från The Limits to Capital i och med att Harvey behandlar vilka slags ekonomiska system som borde utvecklas och implementeras istället för kapitalismen. . Harveys senaste bok [|"Rebel Cities: From the Right to the City to the Urban Revolution"] (2012), för honom tillbaka till den urbana geografin - och boken utgör även ett inlägg i debatten kring urbana områdens roll i globaliseringen, han argumenterar att städer kan utgöra arenan för klassbaserad konflikt (jmfr. Occupy Wall Street rörelsen), synen på det urbana rummet står i stark kontrast med t.ex. teorierna om förhållande mellan urbana rum och den kreativa klassen.

”David Harvey är utan tvekan den mest överlägsna geografiker i världen idag. Han är en forskare och Marxist med ett globalt rykte som förnyade geografin under tredje delen av 1900-talet. Hans största verk har blivit översatta till flera europeiska och asiatiska språk.”

En videoklipp där David Harvey pratar om finanskrisen, år 2009, från det marxistiska perspektivet.

media type="youtube" key="YYQb0fthNfI" height="315" width="560"

RSA Animate av Harveys teori om finanskrisen (baserat på hans bok "The Enigma of Capital") media type="youtube" key="qOP2V_np2c0" height="315" width="560" = =