neoliberalism

... Neoliberalism

Neoliberalism, även kallad nyliberalism eller libertarianism, är den politiska ideologi som främst förespråkar en minimalistisk statsmaskin. De centrala dragen för neoliberalism är strävan att intensifiera och expandera marknaden genom att göra så många aktiviteter som möjligt i en stat till marknadstransaktioner, exempelvis via privatisering.[1] Neoliberalister anser att privatisering är det bästa sättet att effektivera och minimera kostnaden för statsägda företag. Filosofiskt sett härstammar neoliberalismens värderingar från den klassiska liberalismen som betonar frihet, rätt till liv och egendom. Neoliberalismen är alltså en modernare implenetering av denna ideologi, med tyngd på ekonomi och individualism. Typiskt för neoliberalism är få statliga ingripanden i ekonomin, med betoning på lägre skatter och färre statliga regleringar.[2]
 * Introduktion **

För att förstå sig på neoliberalismens historia måste man fördjupa sig i liberalismens historia. Liberalismens intellektuella grunder lades av filosofen John Locke under slutet av 1600-talet. Locke betonade individens frihet och rätt till liv och egendom, som idag kallas klassisk liberalism, alltså han lade de filosofiska grunderna för den regerande filosofin som blev allmän värderingsbas för västvärlden. Sedan implementerades dessa värderingar i Adam Smith’s teorier om fri marknad under 1700-talet i sitt verk Wealth of Nations, som också kom att bli allmän praxis i väst. Med den industriella revolutionen blev de sociala orättvisorna stora, då den fria och stort oreglerade marknaden möjliggjorde stor förmögenhet åt ett fåtal medan en majoritet levde under horrida förhållanden. Liberalismen, som under 1800-talet blivit synonymt med individens frihet och fri marknad, kom att splittras till olika fraktioner. Socialismen började även få stöd hos arbetarna i de industrialiserade länderna i europa, men förespråkarna för fri marknad ansåg inte socialism vara det vettigaste alternativet. Därav uppstod socialliberalismen i mitten av 1800-talet som en version av liberalism och fri marknad som även skyddar de mest utsatta. Målet med socialliberalismen var att implementera lagar som kämpade mot branarbete, utnyttjande av arbete och monopolsituationer samt att sätta minimilöner och ökad säkerhet för arbetare. De ekonomiskt liberala ansåg att samhället bäst sköter sina problem själv utan inblandning. På så sätt kom splittringen bland de liberalt tänkade till, då socialliberalerna ansåg att den sociala friheten måste stå över den ekonomiska friheten.[3] Socialliberalismen fick sitt största genombrott efter den stora börscrashen 1929, då den amerikanska regeringen blev tvungen att ge ett utbrett statligt stöd för att kämpa mot depressionen som följde. För att göra detta implementerades The New Deal i USA, vilken designades av John Maynard Keynes som var en förespråkare av stark statlig styrning. Med detta ingick den amerikanska regeringen ett program som strävade efter att hålla folk i arbetsmarknaden, även på bekostnaden av höjd inflation. Socialliberalismen började dock tappa stöd under 70-talet, och den ekonomiska liberalismen, neoliberalismen, började som en motreaktion få fart.[4]
 * Historia **
 * Liberalismens uppkomst **
 * Industrialismens påverkan **

Som nämnt i historian, neoliberalismen härstammar ur den ekonomiska liberalismen. Neoliberalister anser att en person som handlar i eget bästa intresse även indirekt handlar i samhällets bästa intresse, och därav är en av de viktigaste punkterna i neoliberalism att röja och förminska hinder för ekonomisk aktivitet. Till dessa hör exempelvis skatter och tullar, som förhindrar eller försvårar rörelse av varor. Neoliberaler strävar efter att inte bara utöka det rum marknaden handlar inom, utan vill även maximera den tid som är tillgänglig.<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;">[5] Ett praktexempel på detta är hur finska staten utvidgade öppethållningstiderna för detaljhandeln i Finland år 2009, med tillåten söndagsöppet för all detaljhandel och fullständigt oreglerade öppethållningstider för butiker på mindre än 100 kvadratmeter.<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;">[6] <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;">Till skillnad från den klassiska liberalismen har neoliberalismen ett fokus på kontrakt hellre än förmögenhet. Under Adam Smith’s tid var förmögenhet en nödvändighet för att generera vinst, men i dagens värld är överenskommelser den huvudsakliga inkomstskaparen, alltså att det är möjligt för ett företag att fungera helt utan eget fast kapital. Kontrakt maximering är också ett typiskt neoliberalt tankesätt; privatiseringen av det brittiska järnvägsnätverket ledde till 30 000 nya kontrakt till underleverantörer och skapade nya arbetsplatser. Arbetslösheten anses enligt neoliberalismen bekämpas bäst genom att privatisera statsägda företag och med förminskad reglering av löner, för att på så sätt balansera utbud och efterfrågan på arbetsmarknaden. En extrem neoliberalistisk syn är en där alla aktiviteter i en stat sker som marknadstransaktioner, och låta marknadskrafterna regera ostört, som i sin tur tvingar fram en effektivering av aktiviteterna.<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;">[7]
 * <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 21.3333px;">Neoliberalismens ståndpunkter **
 * <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;">Ekonomi **

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;">Neoliberalister strävar efter en privatisering av välfärdssamhället. Institutioner och verksamheter som sjukvård, forskning, skolor, socialtjänst och äldreomsorg bör enligt dem bedrivas av privata organisationer eller företag. Motiveringen till detta är att offentliga tjänster ofta bedrivs på ett ineffektivt och kostsamt sätt, medan en privatisering skulle innebära en bättre resursanvändning och bättre tjänst. Neoliberalerna anser det också som en rättvisare metod att individen betalar för den tjänst individen själv nyttjar. Sociala skyddsnät bör enligt neoliberala existera enbart i form av välgörenhetsorganisationer, familj och bekanta. De argumenterar att donationer till dessa välgörenhetsorganisationer skulle öka om skatterna skulle sänkas. <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;">Reglering av ekonomiska aktiviteter vill neoliberala även röja, och tillåta försäljning, bruk och framställning av tidigare otillåtna varor som narkotika och prostitution. Med detta skulle man kraftigt minska den svarta marknaden och därmed även reducera brottsligheten.<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;">[8]
 * <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;">Samhälle **

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;">Det kanske bästa exemplet på en modern stat som implementerat en neoliberal politik är Nya Zeeland. Under 1970-talet var landet den fattigaste OECD medlemmen med en högt protektionistisk politik, men under 80-talet undergick den Nyzeeländska staten en rad liberaliseringar. Regleringar lyftes och statsägda företag privatiserades i stor grad, som följdes av en ökad bruttonationalprodukt. Priset för detta var dock att välfärden led och arbetslösheten ökade till en början, men framför allt började byggbranschen fuska då den standard som krävdes tidigare inte längre existerade. Man hade antagit att marknadskrafterna skulle tvinga fram högre kvalitet och lägre priser, men så blev det inte. Under 90-talet var landet tvunget att ingå en rad reparationsprojekt för dåligt byggda hus som uppgick till 11 miljarder $NZ.<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;">[9] Liberaliseringen av marknaden anses trots detta ändå som en succe, och år 2007 hade Nya Zeeland en väldigt låg arbetslöshet samt en bruttonationalprodukt per capita ungefär på samma nivå som Australien och Italien.<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;">[10]
 * <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 21.3333px;">Implementering **

<span style="font-family: 'Calibri','sans-serif'; font-size: 13.3333px;"><range type="comment" id="51563">[1] Paul Treanor - Neoliberalism; origins, theory, definition (2005) [] <span style="font-family: 'Calibri','sans-serif'; font-size: 13.3333px;">[2] <span style="color: #000000; font-family: 'Arial','sans-serif'; font-size: 10.6667px;">Adams, Ian. Political Ideology Today. Manchester University Press (2001) <span style="font-family: 'Calibri','sans-serif'; font-size: 13.3333px;">[3] B. Jessop – Liberalism, Neoliberalism, and Urban Government: A State-Theoretical Perspective (2002) <span style="font-family: 'Calibri','sans-serif'; font-size: 13.3333px;">[4] David Harvey – A Breif History of Neoliberalism (2007) <span style="font-family: 'Calibri','sans-serif'; font-size: 13.3333px;">[5] Paul Treanor - Neoliberalism; origins, theory, definition (2005) [] <span style="font-family: 'Calibri','sans-serif'; font-size: 13.3333px;">[6] Finlex 27.11.2009/945 [] <span style="font-family: 'Calibri','sans-serif'; font-size: 13.3333px;">[7] J. Peck and A. Tickell – Neoliberalizing Space (2002) <span style="font-family: 'Calibri','sans-serif'; font-size: 13.3333px;">[8] Reidar Larsson - Politiska ideologier i vår tid (1997) <span style="font-family: 'Calibri','sans-serif'; font-size: 13.3333px;">[9] Brian Rudman - Government must plug those leaks, The New Zealand Herald (18.9.2009) <span style="font-family: 'Calibri','sans-serif'; font-size: 13.3333px;">[10] OECD Statistics []