flexibility

= Flexibilitet (Kasper) =

Introdution
Flexibilitet i ett ekonomiskt syfte innebär den post-fordism som används för att beskriva det samhället som utvecklades under slutet av 1900-talet. Flexibilism, som det även kallas, lägger tyngdpunkt på de socioekonomiska förändringarna som skedde i samhället för konsumption och produktion. Benämningen post-fordism hänvisar till att det är en motvikt till fordismen där arbetaren var en del av maskineriet, alltså ersättbar. Post-fordism betonar arbetarens värde, och arbetaren anses inte vara en maskindel, ersättbart av en annan med motsvarande funktion.[1] Inom företagsgeografi syftar flexibilitet även på arbetsmarknadens möjlighet och kvickhet i att anpassa sig till förändringar i ekonomin, samhället eller produktion. En vanlig mätare av detta är de restriktioner och skydd som läggs på arbetsgivare gentemot arbetstagare. Arbetsmarknadens möjlighet att anpassas och utvecklas anses vara starkt bundet till detta.

Flexibel arbetsmarknad
Den ledande teorin bakom flexibilitet på arbetsmarknaden samt dess egenskaper är att en arbetsmarknad som har ett lågt skydd underlättar för arbetsgivaren att avsluta en arbetstagares kontrakt, som i sin tur leder till att en arbetsgivare inte tar en alltför stor risk då han anställer en arbetstagare. Det innebär att lägre barriärer för att avskeda en arbetstagare ger arbetsmarknaden högre flexibilitet. I en jämförelsestudie mellan västeuropeiska länder, var arbetarnas rättigheter är starka, och USA, var arbetarens rättigheter är svagare, upptäcktes ett samband mellan hög flexibilitet av arbetsmarknaden och låg arbetslöshet.[2] I de fall att arbetsmarknadens flexibilitet inte uppnår arbetsgivarnas önskemål blir det vanligare för arbetsgivare att istället erbjuda deltidsjobb eller jobb på begränsad tid. På exempelvis finansmarknaden i Los Angeles har arbetsgivare gett sig in för att nästan fullständigt ersätta sina heltidsanställda till förmån för en mer flexibel personal bestående av deltidsanställda.[3] Detta kallas ’extern flexibilitet’ och har genererat några oavsiktliga resultat i Los Angeles fallet, dock i form av högre omsättning och lägre kontroll av arbetskraften.

Flexibel produktion
I en modern arbetsmarknad sker produktion helst så flexiblet som möjligt. Detta innebär att det i produktionen finns utrymme för tillfällig förändring i produktionssystemet. Flexibel produktion anses kunna spjälkas upp i två kategorier; maskinflexibilitet och dirigeringsflexibilitet. Med maskinflexibilitet menas att maskineriet kan ändras att producera flera varor än en, samt ändra på ordningen maskinen utgör sina handlingar. Dirigeringsflexibilitet betyder att flera maskiner kan användas för samma syfte i samma produktion, som snabbar upp systemet och på så sätt tillåter ett ökat flöde av volym. Produktionsrobotar har lett till att det fordistiska produktionssystemet i de flesta fall kan skötas automatiskt, vilket i sin tur har lett till att arbetskraften har varit tvungen att vara mer flexibel i sina arbetsuppgifter. På grund av denna förändring i produktionssystemen från den klassiska fordismen kallas dagens flexibla produktionssystem postfordism, där arbetstagarna har mer flytande roller och används där de behövs för tillfället och gör den uppgift situationen kräver.[4] För arbetaren har detta lett till ett skifte från lågutbildade och rutinmässiga yrken till mer krävande och mångsidiga arbeten. Arbetstagaren har förflyttats från ett system med stark hierarki till ett produktionssystme där det råder större autonomi för den enskilde arbetstagaren.[5]

Youtube video: Noam Chomsky Labor Market Flexibility []

media type="youtube" key="yX2EQM_6tL4" height="480" width="853"


 * Källor**

[1] A. Amin, **Post-Fordism**, 1994, Wiley Online Library [2] K. G. Abraham & S. N. Houseman, **Does employment protection inhibit labor market flexibility**, 1993, nber.org [3] J. S. Pollard – **The contradictions of flexibility** – Geoforum, 1995 <span style="font-family: 'Calibri','sans-serif'; font-size: 13.3333px;">[4] J. A. Peck – **Local modes of social regulation** – Geoforum, 1992 <span style="font-family: 'Calibri','sans-serif'; font-size: 13.3333px;">[5] N. Solitander – **Arbetets geografi** – Föreläsning 4, Hanken, 2012