global+commodity+chains

toc =Globala råvarukedjor = Nyckelbegrepp: råvara, produktionsnätverk, commodity, commodity chain, ledningsstruktur

Allmänt
Globala råvarukedjeanalyser erbjuder nya metoder genom vilka vi bättre kan förstå internationell handel och företagsnätverk. Med globala råvarukedjor menas hela skalan av aktiviter som behövs för en produkt att flytta sig från dess födsel till slutkonsument och produktens liv efter konsumtion, även koordinering av aktiviteterna (jämför globala produktionsnätverk). Med andra ord sammankopplar begreppet design, produktion, marknadsföring, distribution, stöd till slutkonsumenten och ledning av hela processen. I en annan definition av globala råvarukedjor lyder definitionen så här: globala råvarukedjor består av ”arbets- och produktionsnätverk var slutresultatet är en färdig handelsvara.

 Med begreppet globala råvarukedjor ämnar man att fånga nya sorter av länkar mellan företag som karakteriserar globaliseringen. Ur debatter kring globaliseringen har den samtida ekonomiska processen vuxit fram och globala råvarukedjor anses vara den samtida ekonomins benstomme. I analyser kring begreppet globala råvarukedjor, försöker man skapa en länk mellan de stora ekonomiska aktörerna (brandföretag och stora återförsäljare) och mindre företag och på det sättet skapa ett globalt spritt produktionsnätverk. Sektor-specifika analyser kring begreppet erbjuder ett motgift mot den alltmer vanliga generaliseringen. En viktig egenskap i och med de globala råvarukedjorna är dess ledningsstruktur. Denna struktur bestämmer relativt långt hur resurserna och vinsterna allokeras och flödar genom kedjan.

 Global commodity chains är ett begrepp som inte vid skrivande stund blivit tilldelat en svensk översättning och är därmed inte problemfritt att skriva om. Ordet ”commodity” har i sig inte en för ändamålet idiomatisk översättning, då ord som ”vara, produkt, handelsvara, nyttoföremål, bruksvara” inte enskilda kan stå för det engelska ordet. Ord som ”space, proximity, spatial” etc. är svåröversatta till svenska, vilket gör en granskning av GCC på svenska både komplicerat och vågat.

 Forskning
 Forskning kring dessa kedjor har bland annat försökt belysa olika former av internationella nätverk av arbetskraft som finns bakom varje färdig produkt. Och att dessa nätverk inte kan delas in i ”marknad” och ”hierarki”.

  I den tidiga empiriska forskningen kring ämnet kom man fram till att det finns två olika varianter av dessa råvarukedjor. De är tillverkar-drivna råvarukedjor (producer-driven commodity chains) och köp-drivna råvarukedjor (buyer-driven commodity chains). Till den första kategorin hör kapital och teknologi intensiva industrier så som bil-, dator-, elektronisk maskintillverkningsindustrier. I dessa kedjor är det tillverkaren som har en strikt kontroll över sina leverantörer. Kedjan anordnas vertikalt. Till köp-drivna råvarukedjor hör arbetskraftsintensiva industrier. Exempel på dessa är kläd- och leksaksindustrier. I denna kedja är det oftast de stora köparna som bestämmer över de ofta små tillverkande företagen. Exempel på dessa köpare är kända designers, stora detaljhandelskedjor och kända brand. Dessa kedjor är anordnade horisontellt. I bilden ovan åskådliggörs från vilket håll drivkraften kommer, vem som har makten i kedjan.Vi ser dessa företag i vardagen men tänker inte på kedjan bakom varan vi köpte. Hennes & Mauritz är ett exempel på en stor detaljhandelskedja som troligen har makt att bestämma över vissa villkor eftersom de har så stora försäljningsvolymer.

 Idag karakteriseras olika typer av globala råvarukedjor genom att ledningsstrukturen varierar från icke-inbyggda marknadsförhållanden till modulära, relationella och företagsinterna kedjor till att kedjan består av en produktion som är fullständigt vertikalt integrerad inom ett transnationellt företag. Alla dessa varianter av råvarukedjor har tre avgörande faktorer; affärernas komplexitet, förmågan att kodifiera transaktionerna och möjligheter i utbudsbasen.

 I samtliga varianter av råvarukedjor ligger tyngdpunkten i på vilket sätt företagen väljer sitt nätverk. Guido Starosta , forskare vid politiska institutionen på Manchester University, hävdar att företagen i valet av sina råvarukedjor är till en viss grad reglerade av en ”explicit samordning” (eng. explicit co-ordination). Klarare sagt regleras samarbetet med andra företag i råvarukedjan av stabila sociala relationer, ibland medvetet och ibland omedvetet.

 Olika forskare inom ämnet har olika syner på vad man skall fokusera på. T.ex. Gibbon (2003) undersökte hur de allmänna regleringarna kunde leda till en begränsning av de stora dagvaruhandlarnas ”köpmakt” gällande färska frukter och grönsaker. Dock har väldigt lite forskning adresserats till vilka effekter allmänna regleringar och frivilligt arbete har.

 Louise Crewe anser att det är särskilt viktigt att fokusera, inom begreppet globala råvarukedjor, på den del som undersöker detaljhandeln och konsumtion. Genom denna syn skulle man kunna spåra upp de olika kontaktpunkterna inom produktionen och undersöka det ömsesidiga samspelet mellan dessa.

 Ben Fine är en forskare som lagt ner mycket tid på ämnet råvarukedjor. Han ser på ämnet genom att finna ett system för tillhandahållande (eng. systems of provision). Fine definierar systemen för tillhandahållande som en ”varu-specifik kedja som binder ihop produktion, distribution samt konsumtion och den materiella kulturen kring dessa element”. Genom att se på begreppet råvarukedjor ur denna synvinkel är att man har en möjlighet att uppnå en jämnare behandling med tanke på relationen mellan produktion och konsumtion.

<span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 16px;"> Ännu idag handlar majoriteten av de analyser gjorda inom området för de globala råvarukedjorna om kedjor inom livsmedelsindustrin. Oftast får dessa analyser sin början i att titta på de alltmer globaliserade tendenserna och globala företag, till exempelvis McDonald’s.

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;"> Kärnsubstans
<span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 16px;"> Varje råvarukedja består av de som driver kedjan. Dessa är de företag som har mest makt i kedjan. Dessa utövar ofta sin makt genom att köra över svagare parter och kontrollera hela nätverket. <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 16px;"> Vid användning av begreppet råvarukedjor inom geografin är det viktigt att beakta rumsligheten. Det finns tre argument som stärker detta yttrande. För det första ör det viktigt att förstå hur råvarukedjorna varierar genom tid och rum. För det andra, uppmärksammandet av rymden har en viktig roll i och med de olika relationerna som finns längs kedjan. Uppmärksammandet av rymden kan också vara en del av bildandet av mer omfattande strategier som samordnar alla områden, inte endast produktionen. För det tredje kulminerar råvarukedjorna i produktionen av utrymmet. Relationerna inom råvarukedjan påverkas av utrymme, plats och nation.

<span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 16px;"> Motorn i dessa kedjor är vanligtvis det ledande segmentet, i kedjan, ofta ett företag. Det är företag som utövar kontroll över informationsflödet och produktionsaktiviteterna. Tack vare att de innehar denna kontrollfunktion är det även det ledande segmentet som har möjlighet att ställa inträdeshinder till marknaden. Denna mekanism är vital för att kunna generera vinster. Detta syns i områden där segmenten är arbetsintensiva och där marknadsföring spelar en stor roll, t.ex. råvarukedjan för textiler. Här är det stora brandföretag som leder kedjan. Här syns inträdesbarriärer för nya företagare i att de existerande företagen redan har så mycket information om marknaden fungerar och kundernas preferenser.

<span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 16px;"> Termen koordination eller samordning används vanligtvis för att beskriva relationer mellan företag i olika segment eller relationer mellan företag som inte hör till kedjan och de som hör till kedjan. Gällande råvarukedjor förekommer termen vanligtvis när en del av leverantörerna kommer från utvecklingsländer och köparna finns i de industrialiserade länderna. Samordning inom råvarukedjorna kan delas in i fyra olika former.

<span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 16px;"> Variablerna som definierade dessa olika former valdes för att de alla karakteriserar begreppet koordination.
 * 1) <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;">Marknadstransaktioner: Typiskt för denna form är låg eller obefintlig koordinering och lågt informationsutbyte.
 * 2) <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;">Svag koordinering: Här finns ett komplext informationsutbyte som dock inte är så specifik. Det som karakteriserar formen är kostnaden att byta till andra handelspartners är låg, både för säljare och för köpare.
 * 3) <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;">Stark koordination: I denna form är informationsutbytet både komplext och specifikt. Parterna i kedjan är lika beroende av varandra.
 * 4) <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;">Vertikal integrering: Informationsflödet är komplext och mycket specifikt, ofta även hemligt. Standarderna, processerna och logistiken är alla kontrollerade genom ägandeskap.

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px;"> Kritik
<span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 16px;">Starosta hävdar att begreppet globala råvarukedjor inte förklarar det fenomen som begreppet ämnar. Enligt Starosta erbjuder studier kring globala råvarukedjor en klassificerande beskrivning av de direkta bestämningarna. Analyser av globala råvarukedjor utgår från skillnader mellan olika aktörers maktförhållanden och försöker sedan förklara uppkomsten av dynamiska råvarukedjor på basis av de strategiska val som gjorts av de ledande företagen. Ett annat problem är att analyserna inte ser tillräckligt djupt gällande relationerna mellan företagen. Trots dessa problemområden, tror Starosta att begreppet globala råvarukedjor är ett användbart begrepp. Han säger att man med det Marxistiska begreppet ”lagen om värde” (eng. law of value) skulle kunna förbättra fattningsförmågan och dynamiken kring begreppet.

<span style="color: #231f20; font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 16px;"> Michael Woods har även kritiserat de globala råvarukedjorna för att de sätter för mycket tyngd på liniäritet och makten hos de transnationella företagen.