creative+class

Nyckelbegrepp: kreativitet, etnisk diversitet, ekonomisk tillväxt, tolerans, meritokrati, individualitet, Richard Florida toc

Definition
Kreativitet och talang spelar en allt större roll gällande ekonomisk utveckling och är ett ämne som får ekonomister, ekonomer inriktade på geografi, samt forskare inom regionala och sociala förhållanden att debattera om ämnet. Härmed har en teori om kreativt kapital introducerats, med grundtanken att kreativt kapital får sin början i människor som kan klassificeras som den kreativa samhällsklassen. (Florida & Mellander 2006) Det som utmärker den kreativa samhällsklassen är att de människor som ingår i denna kategori, strävar till att i sitt arbete skapa meningsfulla nya sätt att arbeta. De som till hör denna kreativa samhällsklass är ingenjörer, professorer, poeter, artister, arkitekter, skådespelare, formgivare osv. Dessa personer skapar och designar produkter som är användbara och som kan produceras, säljas och användas på ett brett område. Förutom denna basgrupp, kan personer som hör till den kreativa samhällsklassen arbeta bl.a. inom finanssektorn, rättsliga sektorn, hälsosektorn och företagsledning. (Florida 2003)

Bakgrund till teorin
The creative class, eller den kreativa samhällsklassen, är en benämning som gjorts känd av Richard Florida i och med boken ”//The Rise of the Creative Class// and //Who's Your City”// (MacGillis 2009; Spearman 2012). Den kreativa samhällsklassen i Amerika uppstod, enligt Florida (2004), efter två stor immigrationsvågor under 1900-talets sista decennier. Den stora inflyttningen till Amerika som under 1980-talet nått sex miljoner immigranter efter 1960-talets uppluckrade immigrationslagar bidrog med stora mängder outbildade men också högutbildade människor. Största delen av dessa bosatte sig i storstäder där den kreativa samhällsklassen växte fram. Den andra vågen skedde internt, dvs. flytt inom landet. Infödda amerikaner flyttade från de traditionella industriella centrumen och småstäderna till metropolerna – till samma metropoler som de stora immigrationsvågorna flyttade. Dessa smältpunkter kom att bli de för 1990-talet kännetecknande kreativa industrierna. (se kreativa industrier)

Uppkomsten av den kreativa samhällsklassen
Den kreativa samhällsklassen bidrar med sin diversitet och kreativitet till ekonomisk tillväxt och ökad kreativitet i samhället. Detta är ett av Floridas huvudargument för att städer skall satsa på innovation för att öka ekonomisk tillväxt. Detta innebär, enligt Florida, att ekonomisk tillväxt bygger på tre T:n, nämligen //technology, talent// och //tolerance.// Talent syftar på att tillväxt drivs av kreativa människor som är etniskt diversifierade och öppna för nya idéer (tolerance). Technology syftar på att koncentration av kulturellt kapital i samband med nya produkter och processer leder till arbetsplatser och ekonomisk tillväxt. (Montgomery, 2005)

Teorin gällande humankapital syftar till att det är de kreativa människorna i samhället som driver den ekonomiska tillväxten uppåt och bidrar till tillväxt inom regionala områden. Detta skulle tyda på att ekonomisk tillväxt sker där det finns högutbildade personer. Det Florida frågar sig då är, varför dessa kreativa personer bildar kluster i vissa specifika områden? Varför väljer de vissa städer över andra, fastän mobiliteten bland människorna bara ökar konstant? (Florida 2003.)

‍Utgående från teorin om humankapital har Florida utvecklat teorin om kreativt kapital. Enligt honom stärker kreativa personer ekonomisk tillväxt och dessa personer föredrar platser som är innovativa, diversifierade och toleranta. (Florida 2003.)‍ Enligt Florida värderar den kreativa samhällsklassen egenskaper som individualitet, öppenhet, tolerans och meritokrati. Florida anser att teorin om humankapital skiljer sig från teorin om kreativt kapital i två utmärkande anseenden. Hans teori om kreativt kapital identifierar en viss typ av humankapital, det kreativa kapitalet, som är signifikant för ekonomisk tillväxt. Det andra som karakteriserar teorin om kreativt kapital är att den identifierar de underliggande faktorerna till varför människor väljer att bosätta sig på ett visst område, istället för att enbart konstatera att vissa områden har haft mera tur än andra med tanke på begåvningar. (Florida 2003)‍

Geografisk koppling och därtill hörande teorier
‍Teorin om den kreativa samhällsklassen får sin geografiska koppling i och med den delen av teorin som påstår att människor som tillhör den kreativa samhällsklassen bestämmer sig för att bosätta sig på ett visst specifikt geografiskt område. De kreativa människorna bosätter sig i städer, områden där det händer nya och innovativa saker. Platsen för den ekonomiska aktiviteten är viktig, eftersom företag har en tendens att bilda kluster med andra företag. (Florida 2003) Det debatteras kring ämnet gällande den geografiska distributionen av den kreativa samhällsklassen och vilka faktorer som påverkar dessa och det har skapats fyra huvudsakliga teorier kring ämnet. Första teorin påstår att universiteten spelar en stor roll då det gäller skapandet av de första tecknen på konkurrensfördelar gällande humankapital, vilket leder till tillväxt och främjande av sig själv över tiden (Glaeser et al 2005, citerat i Florida & Mellander 2006). Den andra teorin påstår att det är bekvämligheter och därmed vissa fördelar som spelar sin roll då man försöker nå och behålla högutbildade och begåvade hushåll (Glaeser 1993; Glaeser et al 2001; Shapiro 2006; Clark 2003, citerat i Florida & Mellander 2006). Den tredje teorin lägger tyngdpunkt på tolerans och öppenhet, som är nyckeltermer gällande variation. En fjärde teori är att den ena teorin inte utesluter den andra, utan att alla olika teorier har en kompletterande roll då det gäller distributionen a av talang (Florida & Mellander 2006).‍

Kritik
Richard Florida och hans teori om den kreativa samhällsklassen har mött kritik från flera olika håll. För det första är det ytters svårt att dra dessa regionala gränser, som bildar de attraktiva områden för kreativa människor.

I sin artikel ”Struggling with the Creative Class” framställer Jamie Peck kritik mot Floridas teorier. Han ifrågasätter bl.a. kausaliteten i Floridas resonemang om att tillväxt kommer av kreativitet, och de kreativa bildar tillväxt; tillväxt kan endast tillkomma ifall de kreativa kommer och de kommer endast ifall de får vad de vill; vad de vill är att samhället är öppet och tolerant; och är samhället det kommer de och då genereras tillväxt.

En annan kritisk synpunkt på Florida och hans teori, framförs av Amy Liu på ”the Brookings Institution” är att han i sin teori inte beaktar, eller totalt lämnar bort vissa städer, som högst antagligen aldrig kommer att vara attraktiva områden för människor med mycket talanger att bosätta sig i. Teorin anses också vara väldigt begränsande och snäv, speciellt med tanke på den aktuella finanskrisen och den allmänna globala ekonomiska situationen, är teorin om att regioner med kreativt kapital är goda tillväxtkällor. Enligt Florida tillhör bl.a. människor inom finansbranschen till den kreativa samhällsklassen, men då de enligt teorin borde skapa tillväxt i ekonomin har flera ”finansgurun” skapat exakta motsatsen till ekonomisk tillväxt. (MacGillis 2009)

Källor
Florida, R. (2003). //Cities and Creative Class.// Carnegie Mellon University. City and Community 2:1 March 2003

Florida, R. (2004). // Creative Class War. // Washington Monthly, 36 (1).

Florida, R., Mellander, C. (2006). //The Creative Class or Human Capital?// Explaining Regional Development in Sweden

MacGillis, A. (2009). // The Ruse of the Creative Class. // The American Prospect. Tillgänglig: [], 24.4.2012

Montgomery, J. (2005). //Beware the 'Creative Class'. Creativity and Wealth Creation Revisited.// Local Economy, 20 (4), ss. 337-343.

Peck, J. (2005). //Struggling with the Creative Class.// International Journal of Urban and Regional Research, 29 (4), ss. 740-770.

Spearman, J. (2010). // The Difference Between Hipsters and the Creative Class. // [|Diatribes by Joah]. Introspection and much much more. Tillgänglig: [], 23.4.2012