path-dependence

Frida Carling

=Vägbundenhettoc=

Allmänt
Grundidén inom vägbundenhet är att fånga det sätt en eller flera små händelser startar en process som föder sig själv och processerar de låsta strukturerna och den låsta vägen. De låsta strukturerna och den låsta vägen representerar vägbundenhetens ”lock-in”. ”Lock-in” idén anses vara begreppets nyckelelement. Många forskare använder sig av begreppet som en metafor för tanken att ”det förflutna spelar roll”. Begreppet vägbundenhet och andra liknande metaforiska begrepp har använts alltmer under de senaste åren inom den ekonomiska geografin. Den ekonomiska geografin har fått en mer evolutionär syn.

Forskning kring regionala ekonomiska kluster visar att vägbundenhet är en central del av evolutionen av kluster. Klustren utvecklas olika. Vissa kluster utvecklas följande en sammanhängande planerad väg, medan andra utvecklas följande en mer oförutsägbar väg. Det är svårt att för specifika kluster bestämma den exakta vägbundenheten, speciellt om klustret utvecklats under en lång tid och utvecklingen avbrutits på grund av större händelser. Oberoende av hur de utvecklats och vilken väg de gått är, som sagt, vägbundenheten en central del. Detta för att händelser bygger på varandra.

Det finns två olika varianter av vägbundenhet. Den första kan förklaras som ett allmänt koncept om att historien påverkar. Den andra varianten för fram tanken om att icke-fullbordade händelser som fortfarande processeras anpassar sig till de förändringar som påbörjats i det förflutna.

Vägbundenhet inom den ekonomiska geografin
Begreppet vägbundenhet används i samband med ekonomisk geografi mer metaforiskt än analytiskt. Detta grundar sig på två problem. För det första vet man väldigt lite om de processer och mekanismer som skapar, bibehåller och bryter vägbundenheten. Det är även oklart om vägbundenheten uppkommer vid nedåtgående orsakssamband eller vid uppåtgående planering och design. Begreppet används på en abstrakt nivå som ett allmänt verktyg utan att ta i beaktande specifika mekanismer vid olika nivåer.

Ekonomiska geografer anser att vägbundenheten är en av de centrala funktionerna inom det ekonomiska landskapet. Bland annat Paul Krugman (Se mer om Paul Krugman) har hävdat i den nya teorin om handel att produktion lokaliseras på grund av slumpen på vissa områden och bildar agglomerationer som sedan genererar skalfördelar. Begreppets tankar om fångenskap (eng. lock-in) används mycket när geografiker förklarar de rumsliga strukturerna i de ekonomiska aktiviteterna och olika motiv för den regionala utvecklingen över tid.

I forskning kring industrialiserade distrikt och kluster har geografiker använt sig av vägbundenhet och ”lock-in” praktiken. På detta sätt har de kommit fram underfund med olika varianter hur man kan öka avkastningen. Exempel på dessa är uppbyggandet av en lokal grupp med specialiserad arbetskraft och lokal kännedom om externa effekter.

Eftersom man inte traditionellt har kombinerat evolutionära begrepp med den ekonomiska geografin kan vissa problem uppkomma. Det är viktigt att fundera hur dessa begrepp skall tillämpas och på vad. Tillämpas begreppet korrekt, så fungerar de ihop. Sammankopplingen handlar det inte endast om att tillämpa evolutionära begrepp, såsom vägbundenhet, i den ekonomiska geografin utan även om hur geografins rum och rymd (eng. space and place) påverkar det evolutionära begreppet.

Kritik
Jörg Sydow och Frank Lerch anser att de traditionella studierna kring vägbundenhet vid utvecklingen av kluster sätter för mycket tyngd på institutioner. Orsaken varför man inte skall sätta tyngdpunkten på institutioner är att de begränsar, inför regler och skapar strukturer som minskar på osäkerheten. Å andra sidan skapar institutioner pågående aktiviteter och starka aktörer. För att kunna använda begreppet analytiskt måste man finna de omständigheter som möjliggör att institutionerna kan glömma gamla rutiner, gå mot regler och finna nya vägar. Sydow och Lerch föreslår att för att detta skall vara möjligt måste man kombinera begreppet med teorin om byrån (eng. theory of agency).

När ekonomiska geografiker tillämpar vägbundenhet i deras arbete, tillämpar de begreppet okritiskt. Begreppet vägbundenhet har redan i sig själv olösta frågor. Sedan när man kombinerar begreppet med den ekonomiska geografin uppkommer fler problem.

Martin kritiserar även kärnan i vägbundenheten, alltså idén om ”lock-in”. Han anser att tanken ”lock-in” ger en relativt begränsad bild av tankegången i den vägbundna ekonomiska evolutionen eftersom ”lock-in” tanken sätter tyngd på kontinuitet och stabilitet istället för förändring.