time-space+compression

Anders Baarman

** Time-space compression **– Tidsrums kompression, även kallad tidsrums sammanstrålning (Space-time convergence), är ett begrepp som reflekterar hur olika samhällen har minskat på friktionen av distans och underlättat allmän interaktion. Tidsrums kompression förklarar hur ny transportteknologi har bidragit till ”förminskning av jordklotet”. toc

**Historia**
I slutet av 1700-talet förenades Europa genom post-systemet som band städer närmare i det moderniserande Europa. Under den industriella revolutionen förblev loket den dominanta uppfinningen som förkortade resetider och kostnader med närmare 95 procent. Enligt en fransk observant i början av järnvägstiden, bidrog tidsrums kompression till att mindre städer såsom Louvres och Chartres borttappades som en gata i Paris, eller i dess förort. Vidare ansågs telegrafen vara revolutionerande eftersom det var den första uppfinningen som skiljde åt transport och kommunikation.

**Tolkning av konceptet**
Flera geografiker som studerat tidsrums kompression reflekterar ofta tillbaka till David Harveys (1982) inflytelserika ”spatialization of historical materialism”. Då positivister betonade förändring i transportteknologin som en drivmekanism, såg Harvey det som en del av dynamiken i den kapitalistiska produktionen, ett sätt för kapitalet att i oändlighet leta efter nya marknader då det samtidigt förändrar landskapet och infrastrukturen, och förminskar friktionen av distans. Harvey fortsätter att förklara, i sitt verk “The Condition of Postmodernity” (1989), att finansiellt kapital är den centrala drivkraften bakom världens rumstemporära (spatiotemporal) strukturer. Adams (1995) instämmer med Harvey att innovationer inom transport och kommunikation, som förminskar tiden att samspela med andra personen, producerar tidsrums sammanstrålning (time-space convergence). Innovationer som däremot förminskar kostnaden av sampelet mellan två personer kan kallas för kostnadsrums sammanstrålning (cost-space convergence). Dessa förändringar i distans inverkar på det ekonomiska, politiska, och kulturella livet. Då längre förbindelser blir lättare att upprätthålla, förändras rumsmönstret av social interaktion. Jobbet och hemmet, råvaror och industrier, ledning och arbetskraft, utgår alla från varierande rumsgestaltning. En del antar att tidsrums sammanstrålning och kostnadsrums sammanstrålning har nått den tiden då individens belägenhet inte mera spelar någonslags roll då det gäller interaktion, och dessa faktorer kan leda till nya trender där man t.ex. arbetar hemifrån. Ett tredje perspektiv på tidsrums kompression utgår från Anthony Giddens (1981) strukturella teori (structuration theory). Han argumenterar att man måste förstå begreppet utan att ignorera dess perceptuella dimensioner; han sammansmälter konceptet med dynamiken i vardagslivet. Det centrala i hans synsätt är begreppet ”tidsrums distans” (time-space distanciation), en sträckning av sociala system tvärs över tidsrum på basen av mekanismer av social integration. Kapitalismen har genererat flera sammansmältande mekanismer som utvidgar social interaktion utanför den lokala miljön, och istället tvärs igenom allt större tidsrums distanser. Under postmodernismen, senare poststrukturalismen, har förståelsen av tidsrums kompression avstått från den absoluta föreställningen av rum som statiskt (fast rum som ligger utanför samhällets räckvidd), och istället ersatt det med relativt rum, d.v.s. socialt producerat genom olika handlingar. Vidare har bl.a. Massey (2005) påstått att tidsrums kompression är ett sätt att förse tidsrum som ett lapptäcke av socio-rums praxis som kan vikas och åter igen vikas, som en origami.

**Globalisation**
Inom ekonomisk geografi har rumsförlängning av diverse institutioner och organisationer fångat uppmärksamhet. ”Globalisation” är ett begrepp som används av geografiker för att beskriva nya internationella ekonomiska länkar, stött av modern kommunikation och datorteknik. Svårigheten i situationen är den samtida centralisationen och decentralisationen, en överskridning av gränser, och ny mobilitet av kapital och information. Globala städer är mera anknutna till varandra, än de igen till sina egna närorter. Observerare har dragit slutsatsen att beskaffenheter av distans har ändrats, och att de operationella gränserna i en stad inte begränsas mera geografiskt eller lagligt utan av telefonlinjer eller datornätverk. De flesta arbeten kräver fortfarande att de anställda är på en fysisk belägenhet, men allt mer finns det arbetare som skapar och upprätthåller kontakter genom rum. Och på den högsta toppen, i städer som New York, Tokyo och London, övervakar och behärskar en minoritet över världen genom internationella nätverk av information.

**Framtid**
Konceptet av avskildhet av en individ från en fysisk belägenhet, och integrationen av en individ med kommunikationsnätverk, kommer att utmana ekonomisk geografi i framtiden. Idén om att alla individer är anknutna–inte separerade av rum–väcker rädsla. Haraway (1985) förutser en framtidsvärld där normer inte existerar, där sinne/kropp, man/kvinna, rätt/fel, gud/man osv. helt och hållet kommer att förvinna. Och då definitioner förvinner, förblir det omöjligt att uttrycka sig själv.