new+geographical+economics

=New Geographical Economics = toc

Den nya ekonomiska geografin (eng. New Geographical Economics eller New Economic Geography) är en analytisk struktur som utarbetades av Paul Krugman i början av 1990-talet. Se mer om Paul Krugman .

Allmänt
De nya geografiska ekonomierna kärna förklarar formationen av en stor skala av ekonomiska agglomerationer i det geografiska utrymmet. Teorin behandlar rollen av regionala kluster och effekterna av dessa i fråga om skillnader mellan ekonomisk aktivitet i olika regioner. Agglomerationer kan påfinnas överallt (se mer om agglomerationer ). Allt från kluster mellan små butiker och restauranger till olika typer av agglomerationer i städer. Man kan dela in dessa agglomerationer i olika nivåer. På den högsta nivån finns stora städer var det ryms flera agglomerationer utan något direkt samband. I t.ex. New York finns det finans- och kommunikationskluster. Sedan har vi mellanstora städer och regioner var det ofta finns endast en agglomeration. I USA finns det t.ex. Detroit och bilindustrin och Silicon Valley och teknologiindustrin. På den lägsta nivån finns enskilda restauranger och butiker som säljer likadana produkter och är belägna i samma grannskap, som bildar ett kluster. Klustret kan även bildas genom att t.ex. finnas i samma köpcentrum. Fastän dessa agglomerationer är väldigt olika till sin art, så är de ändå alla delar av den stora ekonomin och bildar tillsammans ett mångfacetterat system. Den nya ekonomiska geografin beaktar rollen av geografiskt läge i hänsyn till ekonomin och påvisar varför kluster och agglomeration uppstår i vissa regioner och effekterna av dessa fenomen.

 Paul Krugman anser att målet för de nya geografiska ekonomierna är att utforma en sorts modell genom vilken man kan disskutera t.ex. New Yorks ekonomi i relation till hela ekonomin. Teorin skall ge oss en möjlighet att samtidigt disskutera de krafter som drar ekonomin samman, de så kallade centripetala krafterna (eng. Centripetal forces) och de krafter som driver dem isär, de så kallade centrifugala krafterna (eng. Centrifugal forces). Genom teorin skall man alltså kunna disskutera hur den geografiska strukturen i ekonomin formas av spänningar mellan de krafter som drar samman och driver isär ekonomin.

 Paul Krugman byggde upp teorin runt Dixit-Stiglitz modell i en monopolistikt konkurrens. Modellen kännetecknas av att tre termer som används att förklara helheten; isberg, evolution, och en dator. Isbergen refererar till transportkostnader. Istället för att transporten av varor skulle kosta något, så beskrev man att en del av innehållet smällt under transporten, som leder till att värdet sjunker. Med andra ord kan man förstå det som att destu längre något transporteras, destu högre är kostnaden då värdet sjunker. Evolutionen förklarar hur en ekonomi utvecklas och bildar en viss struktur. Det baserar sig på tanken att aktörerna måste göra sina beslut på nutida faktor som finns tillgängliga, i stället för de önskade framtida händelserna. Datorn reflekterar till den tendens som ny ekonomisterna har att använda hög teknologiska exempel för att motivera sina tankar.

 Det viktigaste inom de nya geografiska ekonomierna är att den fungerar som en allmän jämviktsmodell med solida mikroekonomiska grunder. Genom modellen förstår vi att det är mer sannolikt att agglomerationer uppstår där var det finns en möjlighet till ökade avkastningar, marknadskraften är stark, kunder och leverantörer är mobila och handelskostnaderna är låga.

 Teori
 Teorin om den ny ekonomisk geografin baserar sig på Paul Krugmans tidigare teori om handel (New trade theory) vilken starkt baserar sig på skalfördelar och varför produktion, och ekonomiska centrum, har koncentrerats i specifika regioner. . Teorin sammanfattar tre olika modeller. Dessa modeller är; kärnan och periferin, utvecklande av ett urbant system, och den industriella koncentreringen. .

Kärna och periferi
<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> Denna modell baserar sig på att två olika regioner, kärnor (core) och periferier (periphery), som producerar olika saker och består av olika arbetskraft. Krugman använder i sitt exempel jordbruk och tillverkning som består av jordbrukare och arbetskraft. I tillverkningssektorn producerars en variation av horisontellt differentierade produkter av flera olika aktörer, och arbetskraften står för inputen. I jordbrukssektorn homogena produkter, och jordbrukarna själva står för inputen. Modellen kännetecknas av att tillverkningssektorn och dess arbetskraft kan flyttas mellan olika regioner, men jorbruket är inte rörligt och orsakar skillnaden mellan dessa ekonomier. Skillnaden är att jordbrukarna är beroende av båda parterna, då de förbrukar bådas produkter. Denna modell uppkommer ofta när distanserna mellan regionerna är relativt små och transportkostnaderna hålls nere och användningen av produkterna hålls höga, då en ekonomisk center kan byggas runt den tillverkande kärnan. Ifall det inte uppfylls, kommer den mobila sektorn att flytta och kärnans och periferins ekonomi lider då transportkostnaderna ökar.

<span style="background-color: #ffffff; color: #000000; font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 16px; vertical-align: baseline;">Den urbana modellen
<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> Denna ekonomiska modell kännetecknas av att de ekonomiska regionerna är flera och begränsas inte endast till två områden. En annan skillnad är att arbetskraften är totalt mobil med möjligheten att välja vad de vill göra. För att förklara modellen används samma exempel som tidigare. Till skillnad till tidigare exemplet, är landet av jordbruksområdet endast orörligt. Rörligheten av arbetskraften, och således pengatrafiken, möjliggör agglomerationen i denna modell. Modellen stöder på en kontinuerlig ekonomisk växt, då marknads potentialiteten ökar med att populationen styr sig mot den region som anses vara mest attraktiv.

<span style="background-color: #ffffff; color: #000000; font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 16px; vertical-align: baseline;">Den industriella koncentrationen
<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> Genom en liten omarbetning av den regionala modellen får vi en modell som lämpar sig för internationella industrier. Rörligheten har varit den viktigaste aspekten för agglomeration i de två tidigare modellerna, men i den industriella koncentrations modellen finns mittpunkten i strukturen, en så kallade vertikal struktur.

<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> Den vertikala strukturen förespråkar för att det finns input från en tillverkande sektor till en annan ok vice versa. Denna modell kännetecknas av internationella kluster enligt Krugman. Vanligtvis är i ett sådant kluster att det finns något speciellt kunnande gällande en specifik tillverkning.

<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> Venables diskuterar om skillnaderna mellan att skapa kluster och sprida verksamheten på ett bredare område. Kluster förespråkas på grund av det skapar skalfördelar åt aktörerna i en ny geografisk ekonomi då rörligheten minimeras. Även ekonomiska nyttorna ökar då transportkostnaderna sjunker, kommunikationen och koordinationen av verksamheten sker enklare, och kunskapen hålls och är tillgängligt inom ett visst område. Dessa positiva aspekter kan även ses i att produktiviteten når den högsta nivån då tillverkningen ligger i ett ekonomiskt kluster.

<span style="background-color: #ffffff; color: #000000; font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 16px; vertical-align: baseline;">Omstruktureringar av teorin och dess framtid
<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> Som redan beskrevs under rubriken allmänt använde den ursprungliga teorin av den nya geografiska ekonomin sig av Dixit-Stiglitz modell om monopolistisk konkurrens. I denna modell antar man att en ökning i priset av de transporterade produkterna skulle medföra att transportkostnaderna skulle öka i samma proportion. Detta stämmer sällan. För att överkomma detta problem föreslog Ottaviano, Tabuchi och Thisse att man fortsättningsvis skulle använda sig av den monopolistiska konkurrensmodellen, men med additiva transportkostnader.

<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> De nya geografiska ekonomierna antar att arbetskraften är homogen. Murata, Tabuchi och Thisse införde heterogenitet gällande smakpreferenser vid val av bostadsplatser som en annan källa till spridning av krafter inom teorin. De ville få fram idén att när konsumenternas val av bostadsställe beror på heterogena faktorer (icke-marknad) så kommer de inte att reagera likadant till den reala lönen (marknad) mellan regioner. För att fullständigt kunna förstå den rumsliga distributionen av ekonomiska aktiviter, måste vi beakta både marknads- och icke-marknadsfaktorer.

<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> Den ursprungliga teorin om de nya geografiska ekonomierna antar även att lokaliseringen är homogen. Däremot har Matsuyama och Takahashi använt sig av modellen genom att anta att de skilda regionerna är heterogena. Detta eftersom regioner har olika komparativa fördelar. Teorin antar även att alla företag har hela sin produktion inom en region. I dagens läge är detta inte längre sant. Därför har Fujita och Thisse utarbetat en modell av monopolistisk konkurrens som innehåller två länder, ett var företaget har sitt huvudkontor och ett var företaget har sin produktion.

<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> Krugman och Fujita nämner tre områden var de nya geografiska ekonomierna borde utvecklas; utvidgandet av den teoretiska menyn, stöttandet av teorin genom empirisk forskning och tillägga de följder som uppkommer gällande välfärden och politiken. Fujita och Mori anser att den urbana ekonomin och de nya geografiska ekonomierna borde sammankopplas. Idag behandlas dessa för det mesta åtskilt.

<span style="background-color: #ffffff; color: #000000; font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 16px; vertical-align: baseline;">Kritik
<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> Teorin har utsatts för en hel del kritik, och kan generellt delas in i två separata delar, kritik från ekonomer och kritik från geografer. På ett generellt plan kan konstateras att en allmän kritik har riktats mot teorin på grund av den höga graden av antaganden som presenteras samt den mängd kompromisser som gjorts vis á vis verkligheten så att numeriska resultat har kunnat produceras.

<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> <span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;">Brakman och Garretsen <span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 15px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> <span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> förklarar att ekonomi och geografi inte ännu idag har sammankopplats i akademiska världen tillräckligt. De hävdar att ekonomer skulle ha nytta av att tillägga geografiska aspekter till deras modeller, men detta måste göras på ett sätt som är relevant. Detta innebär att regioner som behandlas i modellerna inom den nya ekonomiska geografin inte skall definieras på ett abstrakt sätt, utan borde inkludera aspekter av regionerna som geografer har visat att är viktiga. Ny ekonomisk geografi lider oftast från frestelsen att fokusera på vad som är enklast att modellisera istället för vad som verkligen är viktigast i praktiken.

<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> Kritik från geografer
<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> Primärt har Krugman och hans teori fått kritik på grund av Krugmans konstaterande att i och med hans verk Geography and Trade har ekonomisk geografi äntligen sparkat igång och att geografer och geografiekonomer hittills varit extremt passiva inom området. Själva ordet geografi, som Krugman använt i sin teori, har också starkt ifrågasatts och flera geografer hävdar att teorin för det första inte är ny, och för det andra att den inte har något att göra med geografi. Exempel på geografer som hävdat att den nya ekonomiska geografin inte är ny är Ron Martin och Peter Sunley (1996). De menar att teorin endast är en omskriven version av redan existerande teorier.

<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> Innehållet i teorin har kritiserats som väldigt teoretiskt och att den inte tar i beaktande sociala och politiska strukturer runt vilka ekonomier i själva verket byggs upp (egen översättning). Den höga teoretiska graden har speciellt kritiserats och bland annat har konstaterats att teorin inte tar hänsyn till ”verkliga samhällen i verkliga historiska, sociala och kulturella miljöer”. Kritiken, från geografer, som riktats mot teorin kan dock till en viss grad förklaras av att geografer ofta engagerar sig i empirisk forskning framom teoretisk.

<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> Kritik från ekonomer
<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> Medan geografer främst kritiserat den höga teoretiska graden i teorin, har kritiken från ekonomer riktats mot djupet på teorin, och de komplikationer som detta medför. Primärt tar inte teorin någon större ställning till förhållanden mellan och inom olika företag i en region samt lämnar helt bort sociala aspekter som berör arbetskraften. Arbetskraften ses dessutom endast som en mobil faktor i modellen och ingen uppmärksamhet har givits åt processer inom lokala arbetskraftsmarknader, bland annat informationsflöden och utbildning.

<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> Krugman har också lämnat bort möjligheten av regionala strategier som främjar konkurrensfördelar för en viss region. Bland dessa kan nämnas både privata strategier mellan olika företag samt offentliga strategier, till exempel lokal utveckling och olika utbildningsprogram. Sammanfattande, präglas Krugmans teori av en hel rad brister beträffande sociala och politiska sammanhang, vilka är relevanta beträffande uppkomsten av kluster och agglomerationer. Detta kan till en del förklaras med att sociala och politiska aspekter är extremt svåra att omvandla till numeriska värden och då Krugmans modell innehåller en stor grad matematiska kalkyler har kompromisser, i dessa fall, tvingats göras.

<span style="background-color: transparent; color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: 16px; text-decoration: none; vertical-align: baseline;"> Traditionella geografiker menar att den nya ekonomiska modellen är för snäv. Krugman försvarar sig genom att säga att det var ett medvetet val att modellen endast fokuserar kopplingar mellan konsumenter och industrier. Genom detta val stängde man ute alla andra möjliga agglomerationer. Krugman säger dock att modellen är öppen för utveckling.