cultural+turn

toc
 * Cultural Turn**

** Bakgrund **
//Den kulturella vändningen// är en rörelse bland vetenskapsmän inom samhällsvetenskap som karaktäriserar tiden efter den ekonomiska geografin (economic geography). Ett annat begrepp för rörelsen är ”ny ekonomisk geografi” (new economic geography) som uppstod efter andra världskriget i den anglo-amerikanska världen. Denna kulturella revolution har skett genom två former: den epistemologiska formen (som har med kunskapsteori att göra), och den historiska formen (där kultur har rollen som upprätthållare av sociala roller och identiteter i nutida samhället). Den kulturella vändpunkten har genomkört flera nya idéer, berikat och breddat den teoretiska debatten, kontribuerat till utvecklingen av nya och intressanta forskningsmetoder, och öppnat spelrummet för geografisk forskning utöver den traditionella grenen av ekonomi.

Begreppet betonar betydelsen av konst och kultur inom utbildningen, moralisk tillväxt och social kritik och förändring. På 1980-talet ledde denna utveckling till en explosion i form av kulturella studier, identitetspolitik och mångkulturalism som svar på förändringarna i strukturen av kapitalismen och relationerna mellan de ekonomiska, kulturella och politiska institutionerna. Kultur kan anges som en social process där människorna kommunicerar betydelser, får betydelse för sin värld, bygger sina identiteter och definierar tro och värderingar.

Den kulturella vändningen skedde som en motreaktion till den tidigare kvantitativa och teoretiska revolutionen som ägde rum under 1950-talet. Tidigare hade man använt sig av modeller som mätte produktion och ekonomiska medel och naturresurser i endast kvantitativa mått. Den kulturella vändningen innebar att samtida lokala faktorer togs i betraktande i de företagsgeografiska modellerna. Denna vändning var viktig för utvecklingen av kunskapsteorin. Tongången sågs som en utveckling mot betydelsen av kulturella processer och bort ifrån den positivistiska kunskapsteorin. Den kulturella vändningen ägde rum på 1970 talet då kulturens betydelse blev viktig och blev en faktor som togs i beaktan vid geografiska analyser.

**Politisk kontext**
Den kulturella vändpundningen kräver att man omförklarar politik och politisk sociologi. Det kräver alltså en förståelse av kulturell politik. Fokusen i politisk sociologi ska inte längre ligga i relationen mellan stat och samhället. All social liv måste härefter beskrivas som potentiellt politiskt där politik är en makttävling. Idén om att kultur är en inlärning är associerad med post-strukturalism och diskursteori (discourse theory). Historiskt har den kulturella vändpunkten blivit nämnd av flera samhällsteoretiker, särskilt av de som kan associeras med postmodernitet. Enligt Marxistisk tradition, för att förstå oss på den globala kapitalismen, bör vi förstå sättet som kulturen är inblandad i konsumtion och produktion. Teoretiker av postmodernitet ser sociala livet som obalanserat: ”stabilitet är upprätthållet endast genom manipulation av symboler som säkerställer vår kollektiva identitet”.

**Turism**
Ett exempel på den kulturella vändningen är turismen, som betonar den sociala och speciellt den kulturella karaktären av ekonomin. Turistupplevelser är inte naturliga, eftersom sådana är socialt konstruerade och kräver organiserande. Turister konsumerar varor och tjänster som är icke-betydande eller utanför det vanliga. Turister lär sig att konsumera sådana erfarenheter, och således krävs det att de rätta turistattraktionerna lyfts fram. Turismgeografer kan ha en särskild roll då det gäller att bättre förstå hur kulturell transformation manipulerar och formar den nuvarande ekonomin. Inom turistindustrin har betoningen varit lagd på kreation och marknadsföring av turisterfarenheter. Prototyper av diverse landskap inkluderar: nöjesfält, kasinos, olympiska spelen osv. Författarna förväntar sig att turismgeografer skall mera djupgående koncentrera sig på turismkluster och agglomerationsdistrikt för att kunna utforska mera ingående frågor gällande den kulturella vändpunkten inom ny ekonomisk geografi.

Kritik
Barnett vill ifrågasätta begreppets auktoritet, och dess värde. Den kulturella teorin är inte ”revolutionerande” som det verkar. Han anser att den kulturella vändningen är endast en produkt av intensiv akademisk kunskap, endast en trend, och att dess teoretiker är akademiska kändisar. Han vill kritisera sådan autonomisk akademisk representation. Han frågesätter den kulturella vändningen, och ser det som ett symptom av en fundamental spricka i de intellektuella och politiska normer som reglerar det akademiska arbetet. En stor del av problematiken att det finns många definitioner på vad och hur kultur uppfattas och var man skall dra gränserna då man diskuterar kultur.

Rodríguez‐Pose deltar i kritiken av de nutida ”mainstream” teoretiker, som är besatta av problem som flummig konceptualisation, brist på motodik, brist på klarhet, och tendensen att föredra beskrivning som skadar analysen. Författaren är rädd att den kulturella vändningen, och dess utlåtanden, kan skada den ekonomiska geografin.